ЕТНОКУЛЬТУРНІ ТРАДИЦІЇ В ГАЛУЗІ УКРАЇНСЬКИХ ЯЛИНКОВИХ СКЛЯНИХ ПРИКРАС - Руденченко, Алла; Ковальчук, Остап (Український мистецтвознавчий дискурс, 2025)
Мета статті – розкрити специфіку етнокультурних традицій українців в галузі прикрашання ялинок скляними прикрасами. Окреслено специфіку святкування Нового року від часів Київської Русі, розмежовано час святкування із Візантією. Унаочнено значення дідуха як первісної образної структури, пов’язаної з ідеями вшанування духів предків та його уквітчання декоративними елементами, стрічками, їстівними смаколиками від часів Середньовіччя. Уточнено ідеї прикрашання «дерев», пов’язані з початком Нового Року на землях України від часів Речі Посполитої з ХІV століття до початку ХХ століття, допоки святкувалось «Обрізання Господнє» 1 січня. Основна ідея дослідження укладається в зв’язок фабрикату із започаткуванням скловарного виробництва кульок штибу гала (праски) від ХVІІІ століття у вітчизняній ремісничій традиції. Методологія дослідження ґрунтується на сукупності принципів, а також підходів та методів. Насамперед, вжито хронологічним і принцип достовірності; мистецтвознавчий, дизайнерський і виробничий підходи; онтологічний, аксіологічний, герменевтичний, історико-генетичний, історико-хронологічний, історико-порівняльний, культуротворчий, соціокультурний, методи мікроісторії, регіоналіки, типологізації, іконографії та метод мистецтвознавчого аналізу. Серед важливих завдань дослідження слід акцентувати увагу на становленні галузі вітчизняного промислового мистецтва виробництва ялинкових скляних прикрас, уточненні визначення кола відомих заводів цього сегменту на теренах України та розгляд асортименту означених підприємств кінця ХІХ – початку ХХІ століть. Наведено дані щодо фабрикації продукції на ключових виробництвах означеної галузі України від доби незалежності. Визначено найбільш цінні, знакові твори цієї групи виробів, котрі набули характеру класичних для світової мистецької спадщини та мали власні етнокультурні традиції в Україні.