СУЧАСНІ ВІЗУАЛЬНІ ПРАКТИКИ У КОМП’ЮТЕРНІЙ ВЕКТОРНІЙ АНІМАЦІЇ - Берлач, Олександр Павлович; Шеломанова, Юлія Миколаївна (Український мистецтвознавчий дискурс, 2026)
Стаття присвячена проблематиці розвитку комп’ютерної векторної анімації в Україні та застосування в ній візуальних практик, як допоміжних засобів, для створенню якісного анімаційного продукту засобами мультимедійного дизайну. Векторна анімація є різновидом двовимірної комп’ютерної графіки, заснованої на технології побудови зображення на основі геометричних примітивів. Проблема взаємодії художньої творчості та комп’ютерних технологій залишається малодослідженою ділянкою мистецтвознавства. Методологічна база дає можливість встановити, що комп’ютерна векторна анімація в Україні набуває поширення з кінця 1990-х років на студіях, витісняючи технологію целулоїдної перекладки, проте обсяг та мистецький рівень тогочасних українських мультиплікаційних фільмів поступається світовим через брак фінансування, масовізації культури, невмінні аніматорів опанувати тогочасні технології та поєднувати з традиційними і інноваційними візуальними практиками. На новому якісному рівні українська анімація почала розвиватися з 2012 року, починають з’являтися мультфільми (повнометражні в тому числі) із вдалими художніми образами, сюжетом, креативними підходами у використанні технології (пластилінова, 2D і 3D). Розвиток анімаційного мистецтва пов’язаний із приватними студіями, які активно впроваджують досвід диснеївської школи, у той час як державні заклади відстають (мультфільми Викрадена принцеса: Руслан і Людмила», «Пригоди Котигорошка та його друзів», «Бабай», «Дідочок задумав женитися», «Мавка», «Шерлок Холмс та чорні чоловічки»). Розвиток волинської школи мультимедійного дизайну, а саме дитячої мультиплікації, перебуває на етапі зародження (студія «Імаго», студентська анімація). Відчувається гостра необхідність відкриття аматорських дитячих анімаційних студій та гуртків. Розкрито перспективи розвитку векторної анімації в Україні, припускаючи, що постійно з’являються нові технології та інструменти, які покращують можливості розвитку анімаційного мистецтва. Доведено, що на сьогоднішній день анімація прогресує залежно від інноваційних та цифрових технологій. У статті розкрито та проаналізовано відмінність між векторною та растровою комп’ютерною графікою. Авторами проаналізовано принцип створення та екранного відображення цього мистецтва, який ґрунтується на інертності зорового сприйняття (перцепції). Встановлено переваги і недоліки векторної анімації. Перевагами є доступність в опануванні, багатоплановість у вирішенні типових завдань, зручність зберігання та обробки, можливість масштабування та трансформації зображень без втрати якості, передача плавності рухів, емоцій, ліпсингу, ефективності композиції кадру. Недоліками є неможливість створення живописних композицій, фотографії (тому тут в практику введено застосування живописних та графічних технік без комп’ютерних технологій). Проведений аналіз процесу створення дитячого мультфільму дав можливість вияснити, що в мультимедійному дизайні в Україні векторна анімація є перспективною технологією (складова інструментарію анімаційного мистецтва), використовується українськими анімаційними студіями, проте для створення мистецьких мультфільмів її доцільно поєднувати з іншими технологіями (класичною покадровою та растровою графікою). Вибір технології базується на творчому задумі, креативності та мистецьких засадах.