ВНУТРІШНЯ МОТИВАЦІЯ ОСОБИСТОСТІ ДО ПІЗНАННЯ МИСТЕЦТВА - Тарасенко, Юлія Миколаївна (Український мистецтвознавчий дискурс, 2022)
Однією з найбільш важливих тем у мистецтвознавстві залишається проблематика, що стосується мотивації людини до пізнання мистецтва та можливості заохочувати чи викликати бажання долучатись до пізнання мистецтва широкої аудиторії слухачів. Сучасне інформаційне суспільство дає можливість проаналізувати, наскільки потужно розвинена система пізнання у сфері мистецтвознавства. Важливим залишається питання стосовно мистецтвознавчих практик та їхнього впливу на розвиток емоційного, інтелектуального та творчого потенціалу особистості. Досліджень зазначеної проблематики стосовно внутрішньої мотивації сучасної людини до пізнання мистецтва в науковому полі не досить. Здебільшого це стосується досліджень, які мають стосунок до мотивації в педагогічній галузі під час навчання школярів чи студентів. У галузі педагогіки проблемою мотивації займались Б. Додонов, А. Колот, С . Сєріков. Проте що стосується мотивації широкої аудиторії таких досліджень бракує. Це й зумовило здійснити аналіз і дослідження зазначеної теми, виявити фактори, що впливають на внутрішню мотивацію людини до пізнання мистецтва, проаналізувати результати проведеного опитування на предмет того, що спонукало учасників долучатись до мистецьких заходів та відстежити наслідки впливу мистецьких знань. Проведене опитування 50 учасників на предмет визначення мотиваційного складника пізнання мистецтва. Проаналізована прикладна цінність мистецьких знань для широкої аудиторії. Досліджені теорії, що здатні впливати на формування внутрішньої мотивації людини до пізнання мистецтва. Формування внутрішньої мотивації до пізнання мистецтва залежить від різних чинників, серед головних – наявність передумови у формуванні інтересу, розуміння корисності та практичного застосування мистецьких знань незалежно від виду чи фаху діяльності людини. Також важливим фактором для підвищення мотивації є обґрунтування значущості мистецьких знань як інструменту розвитку особистості та можливості переведення людини із дефіцитарного стану в ресурсний.