ЄВРОПЕЙСЬКІ ТРАДИЦІЇ В ПОБУТІ УКРАЇНСЬКОЇ АРИСТОКРАТІЇ ДРУГОЇ ПОЛОВИНИ XVIII–XIX СТОЛІТЬ - Кротова, Тетяна Федорівна (Український мистецтвознавчий дискурс, 2023)
У статті висвітлено передумови формування та прояви європейської моди у повсякденності української аристократії другої половини XVIII – початку ХІХ ст. Охарактеризовано, що тенденції наслідування фешенебельних віянь сусідніх держав були помітні у трансформаціях низки характеристик одягу та виникненні традиції сервірування столу дороговартісними предметами фарфору–фаянсу. Визначено, що до першопричин проникнення на територію України великосвітських смаків Європи належать: 1) відновлення гетьманського уряду в Лівобережній Україні у другій половині XVIII ст.; 2) всеосяжність барокового стилю з його засадами розкоші й ошатності; 3) поширення міського типу костюму, що спричинило зміни крою, способів декорування та поєднанні фактур тогочасного одягу; 4) заснування тонкокерамічних виробництв у Франції, Україні, Німеччині, Австрії, Англії та поширення їх продукції у вітчизняний простір; 5) апелювання до дороговартісних матеріалів у повсякденності, як маркерів вишуканого смаку і статусу. З’ясовано запозичені і вироблені варіації місцевого одягу, які виникли у другій половині XVIII ст. і розповсюдилися у ХІХ ст. Охарактеризовано розширений асортимент вітчизняного столового посуду, нововведені декоративні вироби та форми для напоїв з фарфору–фаянсу в означений період. Виявлено, що речі, які до XVIII століття на території України були розкішшю і рідкістю, зокрема шовк і парча, фарфор і фаянс, чай та кава, з другої половини означеного століття стали частиною буденності аристократії. Метою статті є висвітлити реалізацію повсякденності аристократії в українському світському костюмі та виробах фарфору–фаянсу другої половини XVIII–ХІХ століть, як атрибутах буденності аристократії. Методологія дослідження базується на мистецтвознавчому аналізі текстильних і тонкокерамічних виробів у культурі аристократії України другої половини XVIII–ХІХ століть. Застосовано аксіологічний, історико-хронологічний, історико-порівняльний та історико-культурний методи, які дозволяють глибше розкрити передумови поширення та проявів європейської моди. Крім цього, використано крос-культурний аналіз для порівняння та виокремлення запозичених і самобутніх рис видів одягу та формотворення фарфору–фаянсу.