ШЛЯХИ СТАНОВЛЕННЯ РАФАЕЛЯ ВОЛИНСЬКОГО В КОНТЕКСТІ ХАРКІВСЬКОГО МИСТЕЦЬКОГО ОСЕРЕДКУ ХХ СТОЛІТТЯ - Богданова-Найденко, Вікторія Олександрівна; Гудзієнко, Людмила Рахматуллаївна (Український мистецтвознавчий дискурс, 2025)
Актуальність. Дослідження художнього середовища Харкова ХХ століття потребує залучення імен митців, чия творчість формувала візуальну культуру міста, однак залишалася поза межами комплексного наукового осмислення. До таких постатей належить Рафаель Волинський (1923–1992) – багатогранний митець, представник харківської школи графіки, чия спадщина досі фрагментарно представлена у вітчизняному мистецтвознавстві. Вивчення його творчості є важливим для реконструкції мистецької мапи Харкова ХХ століття та уточнення процесів розвитку локального художнього середовища. Метою статті є введення до наукового обігу та аналіз художньої спадщини Рафаеля Волинського в контексті мистецького життя Харкова ХХ століття. Матеріали та методи. Основу дослідження становлять матеріали приватного архіву родини Волинських, зокрема документи, ескізи, фотографії та твори митця. Залучено архівні матеріали Харківської державної академії дизайну і мистецтв, публікації періодичних видань, довідкові джерела, а також результати польових розвідок у міських інституціях. Методологія дослідження поєднує історико-культурний, образно-стилістичний та системний підходи із застосуванням методів аналізу, синтезу, узагальнення та систематизації. Результати. У статті уточнено біографічні обставини життя Рафаеля Волинського, реконструйовано етапи його професійної освіти та творчого становлення, окреслено контекст формування особистості митця. Виявлено багатовекторність його художньої практики – від графіки й книжкової ілюстрації до монументально-декоративних творів, дерев’яного різьблення та скульптури. Висновки. Художня спадщина Рафаеля Волинського є важливим складником мистецького процесу Харкова ХХ століття та потребує подальшого наукового осмислення. Введення маловідомих творів майстра до наукового обігу дозволяє уточнити уявлення про харківську художню школу, розширює знання про локальні мистецькі практики й актуалізує проблематику збереження та дослідження спадщини митців ХХ століття.