ҐРУНТИ ЖИВОПИСНИХ ТВОРІВ ХХ–ХХІ СТ. ДОСЛІДЖЕННЯ, АНАЛІЗ, МОЖЛИВОСТІ ДАТУВАННЯ - Андріанова, Олена Борисівна; Біскулова, Світлана Олександрівна (Український мистецтвознавчий дискурс, 2022)
Стаття присвячена всебічному аналізу ґрунтів живописних творів ХХ–ХХІ ст. Авторами було узагальнено літературні дані з початку промислового виробництва і поширення різних типів наповнювачів та в’язив, проаналізовано ґрунти датованих живописних творів американських, європейських, радянських і українських художників. Застосування комплексу оптичних та фізико-хімічних методів, які включали оптичну мікроскопію, рентгенофлуоресцентний аналіз та інфрачервону спектроскопію, дозволило виявити основні компоненти ґрунтів та мікродомішки у їхньому складі. Встановлено, що свинцеве білило як основний наповнювач ґрунтів застосовується з другої чверті ХІХ ст. до середини 1920-х рр., у суміші з цинковим білилом виявляється в ґрунтах живописних творів до середини ХХ ст., домішки свинцевого білила ідентифікуються до початку 1990-х рр. Фабричні ґрунти на основі чистого цинкового білила виготовляються з 1880-х рр. і домінують протягом 1920–2000-х рр. Баритове білило поширене як наповнювач ґрунтів з 1830-х рр. до кінця 1940-х рр., виявлено у композитах ґрунтів на основі діоксиду титану в картинах 1950-х – початку 1960-х рр. Літопон промислово виробляється та використовується як наповнювач ґрунтів протягом 1880–1940-х рр. Композитне титанове білило було ідентифіковано в олійних та емульсійних ґрунтах низки робіт 1940–1960-х рр., з початку 1990-х рр. TiO2 стає домінуючим наповнювачем у ґрунтах. Проведені нами дослідження датованих картин показали, що у першій–другій третинах ХХ ст. у ґрунтах як в’язиво частіше використовуються емульсії, олія та тваринний клей, з початку 1960-х рр. у СРСР поширюються полівінілацетатні (ПВА) емульсії, сополімери ПВА та акрилу у складі фабрично заґрунтованих основ ідентифікується з початку 1960-х і широко використовуються з 2010-го. Впровадження акрилових ґрунтів відбувається у середині 1950-х рр., з кінця ХХ ст. на ринку художніх матеріалів домінують алкідні та акрилові ґрунти. Отримані дані є важливими для мистецтвознавців і реставраторів можуть бути використанні для уточнення датування живописних творів художників ХХ–ХХІ ст.